Заспивам с теб пред огледалото,
пръстите ми леко зачервени...
Тези ръце неочаквано показват признаци на слабост,
а ти присвиваш устни.
В този ден с теб си обещахме.
Сега немога да си спомня Нас и
тогава защо като вятъра и облаците
се нося в небето.
Аз нямам криле? Защо?
Като звездите, като луната всичко е обгърнато
и потъва в нощта.
Аз нямам криле!
Звездата на скръбта. Част II. Вечеря с хищника
Наричате ни презрително "вампири".
Но ние не сме толкова глупави, че да ви правим наша плячка.
Има начини да утолим жаждата си,
дори и без да хапем Терани.
Въпреки, че е малко дразнещо.
Защо църквата беше...?
Не казахте ли, че ви е нужно присъствието на църквата
за да оставите хората тук да живеят.
Тази нужда отмина.
Защото църквата първа наруши правилата.
Убиец...
Не мога да ти простя...
Убиец!
Вие не сте ли същата, сестро?
Но вашите действия бяха напълно безсмислени.
Наистина ли мислите, че Теран може да победи Метусела?
Това беше... отмъщение!
В такъв случай... Вярвам, че ще разберете, това което смятам да направя.
Ще убия хора, по същата причина.
Отмъщение...?
За съпругата ми, Мария.
Мария обичаше хората в този град
толкова много, че в подобни лунни нощи,
тя отиваше в града и раздаваше храна и лекарства.
Много пъти и казвах да не го прави, но...
тя не се отказа от щедростта си към Тераните.
През едно лято в града се появи чума
и хората започнаха да умират един след друг.
Съпругата ми се тревожеше за тях и отиде до града, за да занесе лекарства.
Повече не се върна.
Била е убита?
Да!
Хората от града я убиха!
Вземи пистолета!
Ако искаш отмъщение, ще го получиш.
Разбира се, само ако успееш да го направиш.
Няма да ти позволя да убиеш никого.
Не трябва да убиваш.
На никого не помагаш с това.
Отче...
Глупости.
Можеш да използваш звездата, нали?
Както си и мислех, ти не си обикновен свещенник, нали?
Себастиан!
Тук съм.
Кръвта, която ще бъде пролята сега трябва да бъде пренесена като дар на съпругата ми.
Живях само заради този ден.
Това което се случи в църквата на Маркиза на Унгария...
е повече от достатъчно, за да се намесим.
Сега разбирате, защо казах, че няма време за губене.
Ваще Преосвещенство! Вашето решение, моля!
Незабавно трябва да изпратим флота...
и да избавим жителите на Ищван от подтисничеството на Маркиза на Унгария.
Аха...
Така ще е най-добре за всички, нали?
Дали ще прерастне във война?
Не се тревожете, Ваше Преосвещенство.
Ние трябва да избягваме война с Империята на всяка цена.
Точно.
Това е експедиция, с цел да се предотврати стигането до дори по-голяма война.
Сега доста повече приличаш на човек отколкото
като беше монахиня покрита с кръв.
Каква е тази "Звезда"?
Наследството оставено ми от моите предци и съпругата ми.
"Звездата на скръбта".
"Звездата на скръбта"?
Съпругата ми беше програмист експерт по електроника.
Тя искаше този обеднял град отново да просперира.
с помощта на енергията от спътника построен от нашите предци.
Той беше конструиран да приема слънчева енергия под формата на микровълни...
от генератор за слънчева енергия на повърхността на Луната и да я изпраща към Земята.
Ако беше успяла да го поправи, градът щеше да се съживи.
За града...?
Точно така.
Мария искаше този град отново, да бъде наричан "Перлата на Дунав"
Но... Ватикана несправедливо ни заподозря.
Те помислиха, че със съпругата ми се опитваме да направим масово клане
и използваха църквата за да убедят хората от града да я убият.
Аз ще получа отмъщението си.
Не само срещу хората в този град
но и срещу всички хора и Ватикана.
Ще отмъстя на тези които убиха съпругата ми...
с наследството оставено ми от нея и предците ми.
Не трябва!
Не трябва да убивате повече хора.
Госпожице Естер...
Лорд Гюла.
Отче!
Отмъщението
не ражда нищо.
Шегуваш се!
Кой отмъщава за да се роди нещо от това?
Можеш да наблюдаваш тихо от мястото си
унищожението на великата Ватикана.
Трябва да спра звездата
или Рим ще загине.
Флота на Ватикана, а?
Пази се, Ватикана
ще те унищожа парче по парче
точно както Мария страда.
Ще изгоря вашият свят малко по малко.
Започвайки с Албион!
Спри!
Защо?
Защо всички тези хора трябва да...?
Не ми се пречкай!
Защо...?
Не ти ли е достатъчно убийството на игуменката и на хората от града?
Защо искаш да убиваш още?
За да живея...
За да оцелея, сестра Естер.
Ние и Вие...
Метусели и Терани...
Това е борба за съществуване
между две различни раси.
Просто сблъсък на интереси.
Накрая ще остане или победа или загуба.
Думите "съвместно съществуване" са просто глупава заблуда.
От самото начало
целта ми е отмъщение към Ватикана
за съпругата ми.
Какво става?
Какво?
Защо източната част гори?!
Какво става?
Кой е въвеждал координатите на Рим и на Империята...?
Каква е тази програма?
Програмата прави точно каквото трябва, Ваше Височество.
Дитрих...
Програмата която заложих се задейства с първият изстрел.
Вече никой не може да спре Звездата на Скръбта.
Ще обгърна света в пламъци, град по град.
Точно както бях планирал.
Ваше Височество, щеше да е голяма загуба ако бяхте изпълнили плана си.
Естер... и ти ли си тук?
Двама глупаци мислещи само за отмъщение.
Хубава двойка сте!
Много лесно ви манипулирах,
лесно ви излъгах като ви казах, че ще ви помогна в отмъщението.
Беше забавно да инсценирам смъртта си, Естер...
Какво значи това? Дитрих!
Копеле.
Какво мислиш да правиш?
За разлика от недодяланите ви идеи за отмъщение,
нашата работа е мого по-значима.
Полковник!
Полковник!!
И сам виждам!
Трес!
Звездата бе активирана преди 760 секунди.
Преди 433 секунди
бе унищожена осма ескадрила.
Ще оставя нещата тук на теб!
Прието!
Обкръжени сте!
Свалете Оръжията си и се предайте!
Превключване в режим геноцид.
Започване на битката!
Не сте ли доволен Ваше Височество?
Вие също искате унищожението на Тераните.
Сега разбирам...
Използвайки "Звездата на скръбта" искаш отново да разпалиш войната
между Империята и Ватикана.
Напълно сте прав.
Кой по дяволите си ти?
Чували ли сте за ордена "Rozencreuz", Ваше Височество.
"Rozencreuz"
Е, няма значение.
Някой неща е по-добре да не се знаят
Естер...
Аз наистина те харесвам.
Винаги се опитваш да използваш причината "за доброто на някого е",
когато убиваш.
Наистина си сладка.
Харесваш ми!
Жалък си.
Никога не съм искала нещо подобно на война.
Така ли?
Тогава, понеже много те харесвам, ще те науча на една магия.
Природата винаги възкръсва чрез огъня. (Igne Natura Renovatur Integra)
Това е кодът за самоунищожение.
Ако го въведеш "Звездата на скръбта", ще се самоунищожи!
Все едно ще ти повярвам!
Жалко, нали?
А аз го направих за теб...
Опитай, дори и да мислиш, че те лъжа...
Това е в случай...
че никой не се опита да ти попречи.
Чао!
Спри!
Не позволявам да го пипаш.
Това е наследството оставено от съпругата ми.
Моята надежда.
Няма да позволя на никой да я унищожи.
Не говорете глупости, Маркизе!
Измамили са Ви.
Бяхте използван.
Нима ще оставите всичко така?
За сега ДА!
Трябва да има начин да си върнем контрола.
Няма да успеем на време!
Моля ви! Оставете ме да унищожа звездата.
Май все пак трябваше да те убия.
Не мога да оставя жив...
някого, който знае кода за самоунищожение.
Отче!
Отче!!
Т-ти...
Каква е... тази сила?
Теран да успее да ме хвърли...
Невъзможно!
Естер, ще оставя звездата на теб.
Р-разбрано.
Какво по дяволите...?
Маркизе на Унгария, Гюла Кадар,
арестувам Ви по обвинения за убийство и неподчинение.
Препоръчвам ви да не указвате съпротива.
Не говори глупости, не съм толкова слаб, че да се уплаша от лакеите на Ватикана!
Как..
Защо... не ме уби?
Работата ми е да спра звездата,
не да отнема нечий живот.
О, не...!
Не спира!
Той каза, че това е кодът!
Природата винаги възкръсва чрез огъня.
Отче...
Ерис, каде чу тези думи?
Дитрих ми каза... че мога да спра звездата с този код.
Отче... аз...
Тихо!
Въвеждане на гласова команда
Превключване в администраторски режим.
Приемане на гласови команди.
Изведи всички...
налични команди за спиране на системата.
Намерено едно съвпадение:
Команда за саморазрушение базирана на директива за безопастност #3090
въвеждането й изисква ниво на достъп "Специален клас-А" или по-високо.
Авел Найтроуд, командващ на военновъздушните сили
на Обединените Наций.
Програма "Червеният Марс". Административен отдел, секция "Сигурност".
Код: UNASF 94-8-RMOC-666-02AK
Достъп потвърден.
Системата ще се самоунищожи според директива за безопастност #3090.
Какво стана?
Звездата я няма вече.
Защо?!
Не искам да ме изпратят в Рим,
за да бъда убит от бюро "Инквизиция"
Сестра Естер...
Съжалявам!
Отнех ви близък човек.
Имате право да получите отмъщение.
Така е правилно.
А, аз ще поема отговорността за делата си.
Моето отмъщение беше справедливо.
Но... е вярно, че ви отнех близък човек.
Стреляйте. Това е последния ви шанс
Няма да живея още дълго.
Аз...
Къде сбърках?
Защо...
Просто исках да видя щастливото ти лице.
Мария...това беше... кога нещата се объркаха така...?
Благодаря ти, любими.
Нека Бог даде мир на тази душа.
И нека отново се събере с любимата си.
Благослови ни Господи!
Амин!
Игуменке...
Ще отида в Рим.
Вече имам мечта.
Искам да създам свят, в който хора и вампири...
двете раси да живеят заедно без да се мразят.
Дори... с моите... малки възможности.
Трябва да има нещо, което мога да направя
за всички които са загинали...
всичко, което мога да направя...
е поне да опитам.
Превод: -=Funky=- Редакция: -=IvCHoy=-
Следващият епизод:
Вчера, днес и утре.